Za aktuelno.me
Piše: Miodrag Draga Blažo'a BAJKOVIĆ, iz Građanah – Riječka nahija – Cetinjski atar
O samom koncu ovoga štiva, slijedi jedna crtica iz mojega iskustva od lanjskoga avgusta.
Sporad nekih zdravstvenih smetnji obratim se liječnicima u Kliničkom centru Crne Gore, u Titogradu.
Međutijem, kako je glede mojega zdravlja bila sitnica u pitanju, i to brzo okončasmo, a ne bješe ničesove gužve u čekaonici, dežurna liječnica i ja nehotice pozborismo i mimo oficijelnoga dijela.
Nekako se obrnu priča i saznadoh da su ona i njezin suprug arivali sa Kosova – što drugo nako izbjeglice-uteklice.
Ni ona po rodu, niti njezin suprug po ognjištu, nikakve veze porijeklom ili krvno sa Crnom Gorom nemaju (totalno atipično i za sve naše krajeve tuđe prezime nose – odnekuđ iz tamo-njihove Srbije).
U jednom trenutku ova nevjesta, ozarena lica i uz ponos, skoro se degenčeći – mrtva ladna doslovice mi veli (citiram):
”Moj suprug zahvaljuje Bogu što nigde ništa crnogorsko u sebi nema.”
Poštovani čitaoci, molim – dozvolite mi da ovo potanko protumačim ili predočim na moj način:
Znači, njezin suprug fali Boga ili, blagodaran je Bogu – što niđe ništa u sebi nema od CRNOGORSKOGA NARODA i naše-ga/naših:
- SJAJNIH GENA;
- VELIČANSTVENE POVJESNICE;
- JEDINSTVENE TRADICIJE;
- IZUZETNIH MORALNIH NORMI (doduše, dosta višijeh tokom minulih vremena);
- NEVJEROVATNIH I ANTICI RAVNIH RATNIČKIH PRINCIPA (liše zastiđa koje učinjesmo spram Dubrovnika);
- DIVLJENA VRIJEDNE SLAVE;
- UNIKATNE PREKO TISUĆUIPOGODIŠNJE KULTURE;
- LIRSKI PONEŠENIH EMOCIJA;
- MEDITERANSKOGA TEMPERAMENTA (pa makar i grubljega);
- NEVIĐENOGA MENTALNOGA SKLOPA (i po pozitivnom i po, ruku na srce – neobjašnjivom ili, ako ‘oćemo – onom njegovom dijelu koji nam debelo odmaže, odnosno – koji nam pomaže da na svoju velju nacionalnu (tijem i ličnu) štetu činimo razne avetluke);
- POSEBNOSTI KOJOJ SU SE DO ODUŠEVLJENJA DIVILI BROJNI STRANI PUTOPISCI;
- KOLIJEVKE BROJNIH NAUČNIH, UMJETNIČKIH I SPORTSKIH SVJETSKI POZNATIH I PRIZNATIH VELIKANA (mogu se pojedinci od njih predstavljati kako im drago – svi su oni Crnogorci dukljanskoga i samo dukljanskoga porijekla);
- NAJLJEŠE NARODNE NOŠNJE NA SVIJETU BIJELOMU, …
i/ili (sve ukratko sadržano):
- NAŠE NAROČITOSTI – PO SVEMU I U SVEMU !!!
Znači, tako misli o narodu: kod kojega je tamo-on (njezin suprug), nesretnji rab – uteka’; koji mu je dadnuo utočište; đe su se ka’ famelja stanili; pozapošljava’ njih oboje supružnika; … i, ka’ što nas uči Sveto pismo i Kuran – ispružene punane ruke dočeka’.
Odnosno, tako misli o narodu koji je, spram samoga sebe nemilice postupa’ – da bi tamo-njih dvoje (i njima podobne) pomoga’ ili, naprosto – spasio!
Umjesto da se taj moralno ubogi izvanjac potavi i skala sa svojim karakternim osobinama, i pokaže elementarno poštovanje i obzir spram Crne Gore i ovdašnjega naroda, ako mu je već zahvalnost ka’ kategorija i civilizacijsko dostignuće izmakla tokom odrastanja u okviru kutnjega vaspitanja, on, očito – ne može mimo samoga sebe.
Nesoj ostaje nesoj!
Takvijema svoj obraz pod noge sućiti ”nije ništa novo” – a ni pečobrazan biti ”bogme, nije najnovije.”
Oprosti mi Sergej – što Ti stihove upotrijebih, i dio njih pretvorih!
Toj liječnici sam zanago kulturno očita’ kratku bukvicu, ili održa’ pridiku, tako da je, dok sam zborio, samo – ka’ junica klimala glavom, i pogleda svrnutoga u stranu – aminovala svakoju moju riječ.
Što vam ovijem upravo navedenijem primjerom šćah reć?
Crnogorci i Crnogorke, pripadnici svih naroda i vjera, starośedioci Crne Gore – viđite samo: koju bagru i šljam, kakvu ološ i pogan, kakve džukele i marvu smo čaktarom stimali, i puštili u sampas (da sama traži ispašu) po našoj nesretnjoj domovini?!
Poslije svega mi, crnogorski suludnjaci – dočekasmo da nam dobro najedno ”časno” uzvrću!
Zamislimo da se u jednom sveobuhvatnom višetomnom izdanju sakupe i objave sva uteklička: anticrnogorska rđava djela, pojedinačne izjave (i radnje), grupne organizovane namjere (i radnje), potajne rabote, …, ukratko – tamo-njihovo ukupno činjenje, koje nije bilo na polzu CRNOGORSTVA, i tijem vrijeđa Crnogorce i Crnogorke.
No, odavno je rečeno, ali nama ne dopire u pamet:
”Pomozi sirotu – za svoju sramotu!”
U mojoj režiji ova izreka zvuči ovako:
”Nariljaj sirotu i pomozi njezinu čojsku jadotu – za svoju vječnu sramotu!”
Suludnjaci vazda ostanu suludnjaci.
Ma nam, znate, nije po prvi put tokom naše povjesnice, koja se za nas Crnogorce – zaludu ponavlja.
P.S.
Ako su Srbalji izbjeglice-uteklice mislili da će im – sve ono sramno i sramotno što svojim: litijašenjem (podrškom OTIMANJU NAŠIH GROBOVA, BOŽJIH KUĆA I DOBARA KULTURE, koje izgradiše naši preci), anticrnogorskim glasanjem (GAŽENJEM CRNOGORSKE DRŽAVNOSTI) itd., učinješe protivu interesa Crne Gore, i nas njezinih postojbnika (kolektivno i/ili pojedinačno) – glatko proć, a da im niđe niko od nas, koje tijem njihovijem činjenjem tako nesojski ”zadužiše”, nikad ni slova jednoga jedinoga javno odbrusit (barem ovoliko) neće, no da ćemo mučat dok je svijeta i vijeka, i da im baš nimalo neće bit ni po prstu – grdno su se preškartali.
Zaradi svega ovđen napisanoga (i nenapisanoga), u svakojoj drugoj evropskoj državi, s ciljem naravne zaštite svojega nacionalnoga, davno i organizovano bi im se konkretne stvari izdogađale, odnosno – odlučno stalo na put.
Ovđen napisano je bila moja REAKCIJA na tamo-njihovu AKCIJU.
Svima kojijema moja REAKCIJA u ovom štivu nije bila baš po volji, ili im se nije nikako dopala, dajem prijedlog – da najprvo (barem pokušaju):
POTANKO SE POZABAVITI I ŠTO OBJEKTIVNIJE SAGLEDATI VASKOLIKU AKCIJU!!!
Bravo Bajkoviću! Neko mora prozborit. Tvoja priča o doktoru me podsjeti na sledeću priču. Doktor Prlja (čuveni) je uteklica koji je iz Sarajeva došao 1992 u Podgoricu i dobio naravno odmah posao u KBC. Do dolaska uteklice- izbjeglice Prlje u Crnoj Gori se čašćavao doktor ili mu se davao mito samo u vidu boce viskija iki rakije i kafe i čokolade. Prlja je prvi doktor (kako se priča u cijeloj Podgorici) koji je tražio pare i on je “probio led” za davanje para doktorima. Tako da je od njega (kako se priča i kako sam čuo) započeo običaj u KBC… Pročitaj više »
POŠTOVANI/A, TAČNO VAM JE TO ŠTO STE NAPISALI U VEZI SA PRLJOM I ”PROBIJANJEM LEDA” KORUPCIJOM..
Sa oduševljenjem pročitah ovo satirično štivo našega Bajka. Kao i uvijek kompleksna i u srž tačna analiza i zapažanje. Jos jednom bravo i nastavite sa ovakvom borbom da istina pobijedi Svetosavlje i srbaljsku mitologiju crnogorskih POSRBICA.
Austrijski pisac Štefan Cvajg (Stefan Zweig) pobjegao je iz nacističke Austrije i konačno našao utočište u Brazilu. Nažalost, 1942.godine su ubio.U svojem oproštajnom pismu najprije se najtoplije zahvalio državi koja ga je promila. Pokopan je s velikim pijetetom.
Sve što ste napisali poštovani Bajkoviću je nažalost jedna velika istina. I to treba da je poznato svim stanovnicima Crne Gore!
Gos,Bajkovicu ,evo pročitah i ovaj Vaš tekst, i pravo da vam rečem nebi mi drago kada čuh da je ovo peti i zadnji, zato Vas kumim bogom nastavite pisati a ja ću se iz ovih stopa pomolito u CPC da to učinite.
Poštovani i ljubazni gospodine Čelebiću, Vama moram odgovoriti. Pođekad ću na ovom istom portalu još pođešto napisat, ali – ova tema je dokončana i okončana. Hvala Vam!
Poštovani i ljubazni gospodine Čelebiću, Vama moram odgovoriti. Pođekad ću na ovom istom portalu još pođešto napisat, ali – ova tema je dokončana i okončana. Hvala Vam!
Pola tvoje rodbine kao i stotine hiljada tvojih zemljaka su “uteklice” u Srbiji. U Vojvodini postoje čitava sela sa Crnogorcima koji su bežali od siromaštva i bede. U poređenju sa Srbijom, još uvek ste zatucani i u kamenom dobu.
I? Što su stotine hiljada Crnogoraca koji se iseliše iz Crne Gore i nastaniše u Srbiji loše napravili Srbiji i protiv srpskog naroda? Bili su joj lojalni i samo su im dobre i pozitivne strvari donijeli.